FLOAREA CELOR 1001 DE NOPȚI
Traducerea și Adaptarea: RRZXXX
Adevărul întreg nu se află într-un singur vis, ci în mai multe.
Cât dați pe sclava lunii ?
Nici o femeie nu mângâie ca ea...
Nu veți găsi ceva mai bun ! Vă va adormi ca pe un prunc !
Vă va mângâia picioarele și veți sări ca un țap !
Cum spune poetul:
"Femeia care mângâie, e mai de preț ca un înțelept !"
- 400 de dinari - 500.
600.
Ai auzit ? E gata să dea 600 pe sclava iubirii.
- Îl vrei că stăpân ? - Nu vreau un om cu o barbă ca de maimuță.
O cumpăr eu. 800.
Ai un singur ochi. Înseamnă că Dumnezeu te-a pedepsit.
Cum îndrăznești să mă insulți ?
De ce îi permiți ?
Nu pot face nimic. Stăpânul ei i-a dat voie să-și aleagă cumpărătorul.
1.000 de dinari
Un preț minunat ! Cu cât crezi că poți fi vândută, Zumarud ?
Nu m-am hotărât încă. Domnul să aibă milă de femeia care doarme lângă tine.
Lumânarea din șalvari ți-e moale și nimic n-o poate aprinde.
Cum îndrăznești să vinzi o sclavă care ne jignește pe toți
cu vorbele ei
stupide ?
Vă cer iertare, nu am știut că e așa.
Am hotărât. Vreau să mă cumpere
tânărul acela.
Eu ?
Nu are nici un ban.
Te-ai hotărât ?
Da, pe el îl vreau că stăpân, căci are ochii minunați, plini de nevinovăție.
Ai auzit ? Cumpără sclavă și du-o acasă !
Vină cu mine ! Ce mai aștepți ?
Vino, e a ta !
Ia-mi mâna, stăpâne, și să plecăm împreună.
Ține pângă asta cu bani !
Pentru ce ?
Dă-i o mie de dinari negustorului și alege o casă între casele dulgherilor.
Nu așa ! Nu se face așa.
Dar cum ? Învață-mă cum să fac.
Lasă jocul și vino aici, Barsum !
Vino aici... Repede !
Nuredin, trezește-te ! Vino și privește !
Ce e, iubito ?
Tu ai făcut asta ? Ai lucrat toată noaptea la ea ?
Privește.
Du-te în piață și vinde-o cu 200 de dinari.
Dar să nu i-o vinzi omului cu ochi albaștri.
Cu nici un preț. Ai înțeles ?
Mă tem că se va întâmpla ceva rău, care ne-ar despărți.
Lasă grijile, doar sunt aici.
Priviți ! Uitați cât e de frumoasă.
E făcută de o mână măiastră. Cine a făcut-o ?
Sclava mea a făcut-o pentru mine.
Atunci vinde-mi-o pe ea.
Îmi cereți să-mi vând sufletul.
Glumeam. Luați pânza și
dați-mi 200 de dinari.
Îți dau eu o mie.
Nu. Mi s-a spus să n-o vând unui om cu ochii albaștri.
Ai fi prost să nu te învoiești. E mai mult decât face. Vinde-o băiete !
Bine. Dă-mi o mie de dinari, dar să stai departe de mine !
De ce mă urmărești, creștine ?
Mi-e foame. Vreau ceva de mâncare.
Nu am nimic în casă. Mergi cu Dumnezeu !
Domnul nu spune să ne ajutăm aproapele ?
Citești ? Ce carte e ?
Ascultă !
"Am văzut-o cu ochii mei
și ce chin a fost s-o las acolo !"
Poeți al curții mele !
Să vedem dacă e adevărat că poeții pot cânta și ce n-au văzut !
Compuneți-mi un poem care s [înceapă așa:
Începe tu, Sume !
Am văzut-o cu ochii mei și ce greu mi-a fost s-o las acolo.
Căci precum soarele pielea ei strălucea. Îmi simțeam inima gata să se frângă,
dar mi-am ascuns dorința.
Eram gata să o am chiar acolo sub cerul liber.
Dar știam că există un loc mai bun pentru asta.
Am trecut pe lângă doi tineri și le-am spus: "Vă iubesc".
"Ai bani ?" mi-au spus ei.
"Da, și sunt generos" am răspuns eu.
"Atunci, ne învoim", au zis.
Cine sunt băieții ăștia ?
Așteptați, băieți ! Vreți să vă citesc niște versuri ?
Sunt mulți ani de când le-am scris. Eram la fel de tânăr ca voi.
Când voi fi bătrân, voi avea încă dorințe precum tinerii.
Voi căuta plăcerea și voi dori băieți tineri.
Sufletele ne rămân tinere, iar gândurile ne sunt atrase mereu de păcat.
Vreau să vă propun ceva.
Te ascultăm.
Vă dau tot ce vreți dacă veniți cu mine.
Vă veți desfăta cu vin făcut de călugări în mănăstiri,
cu miel și păsărele rumenite și vă veți bucura unul de celălalt.
Veți bea, veți mânca și vă veți bucura unul de celălalt.
Iar dacă vreți, veți bucura și un om bătrân.
- Ne învoim cu plăcere. - Veniți, atunci.
Cea mai mare bucurie e să bei în tovărășia unor băieți frumoși.
Unul îi cântă, altul ridică paharul în cinstea lui
și își oferă buzele pentru a fi sărutate.
Reciți niște versuri despre noi ?
Viața mi-aș da
să pot săruta obrazu-i !
Domnului mulțumesc că a creat obrazul fără de păr,
curat și minunat !
În timp ce sufletul meu rămâne în acest sat liniștit,
inima mea este sfâșiată de două dorințe.
Minaretul din Bagdad
și cele două moschei ale sale.
- Cum te cheamă ?. - Berhame.
- Câți ani ai ? - 15.
- Ai o soție ? - Nu și nici nu am de gând
De ce nu ? Ce femeie te-a făcut să suferi ?
În toate cărțile pe care le-am citit scrie că femeile sunt blestemată.
Dar scrie că între sânii lor poți găsi Raiul.
Citește mai multe cărți.
Am auzit că e în firea lor să înșele bărbatul.
Își vopsesc ochii, obrajii, unghiile, părul, și-ți aduc multă amărăciune.
Vreau să te întreb ceva. Vii cu noi ?
Cu plăcere.
- Cum te cheamă ? - Giana.
- Câți ani ai ? - 15.
- Vrei să vii cu mine ? - Cu plăcere.
A sosit timpul.
O să pierzi pariul, Zuedi. Fata ta nu se aseamănă cu Berhame al meu.
E în zadar să vorbim care dintre ei e mai frumos.
Le-am dat licori să se trezească la ceasuri diferite.
Vor judeca chiar ei.
Noi n-o să cădem de acord niciodată.
Eu cred că ea e mai frumoasă. Privește !
Te înșeli. El e mai frumos.
Dragostea va decide care dintre ei e mai frumos.
Îi trezim și cel care se îndrăgostește de celălalt e mai puțin frumos
fiindcă oamenii frumoși sunt iubiți de cei mai puțin frumoși.
Bine, dragostea va hotărî.
Dacă Domnul vrea să se întâmple, se va întâmpla.
Nici unul nu a câștigat. Se iubesc amândoi la fel de mult.
Fiecare e oglinda celuilalt. Sunt doi sori, pe același cer.
Cum ai ajuns aici ?
Pe ușa din curte. Contează ?
Mă recunoști, Zumarud ?
Ai spus că nu pot face nimic,
dar îți voi da pedeapsa meritată.
Îți vei primi pedeapsa !
Nuradin !... Nuradin !
Unde ești sânge din sângele meu, Zumarud ?
Yumarud ! Unde ești ?
Cum te cheamă ? De ce plângi ?
Ce s-a întâmplat ?
Mi-am pierdut sclava, pe Zumarud. Am plătit mulți bani pe ea !
Creștinul cu ochii albaștri mi-a furat-o.
Și fără ea o să mor !
Nu mai plânge, o voi găsi eu.
Chiar dacă trebuie să mă deghizez și să caut în toate casele din oraș.
Vești bune, Nuradin. Ți-am găsit sclava !
E în casa lui Rashid. Am și vorbit cu ea.
Te așteaptă peste o oră, lângă zid.
Trebuie doar să fluieri și o să vină.
Te-am ajutat, nu ? Trebuie să mă răsplătești.
Dragostea mea !
Fă tot așa și o să se ridice.
Atunci, nu mă opresc.
Nuradin, apucă frânghia !
Ajută-mă, iubitule !
Ține sacul ăsta, iubitule. E plin cu aur.
Cine ești tu ? Unde e Nuredin ? Unde mă duci ?
Eu sunt eu și te duc unde vreau.
Nuradin are părul ca mătasea. Al tău e că de porc. Dă-mi drumul !
Lasă-mă în pace !
Ține-ți gura sau te omor.
Eu l-am omorât pe soldatul ăla. Asta vei păți și tu, dacă nu-ți ții gura !
Eu sunt Kiwan cel Crud. Suntem 40 de hoți.
În noapte asta o să te avem cu toții.
Ți-am adus ceva prețios, tată. Ai grijă de ea !
Mă duc să-i aduc și pe ceilalți. Vin repede.
Cred că părul ți-e plin de păduchi.
Nu vrei să ți-i culeg ?
Zumarud, iubirea mea.
Dormi, copile, dormi.
Călărețul care va veni din deșert ne va fi Rege.
- Cine ești ? - Sunt luptător. Mă cheamă Wadab.
Dacă Regele moare fără să lase fii,
la noi e obiceiul să așteptăm primul călăreț venit din deșert
și să-l încoronăm ca Rege.
Domnul fie binecuvântat că ne-a trimis un tânăr cu chip frumos.
Bea și să intrăm în oraș.
Înainte de încoronare, trebuie să ai o soție. O vei lua pe fiica mea.
Cine spune că vreau o soție ?
Ăsta e obiceiul la noi. Dacă refuzi, vei fi aruncat din turn.
Primesc voia Domnului
Nu ai altceva mai bun de făcut
decât să stai acolo ?
Ești foarte frumoasă, Hayat, dar eu sunt nefericit.
Dacă iubești o altă femeie, ai grijă !
Dacă rămân fecioară,
vei fi aruncat din turn.
O să-ți spun un secret.
Dar trebuie să promiți că nu-l vei spune nimănui.
Promit.
Atunci, privește !
Acum îmi știi secretul. Dacă mă trădezi, mă aruncă din turn.
Nu te voi trăda, Warden
Mă cheamă Zumarud. Am fost sclavă lui Nuradin un stăpân minunat.
O să te ajut să-l găsești și n-o să-ți dezvălui secretul.
L-aș putea găsi dacă aș face să vină mulți oameni în oraș.
Dar să nu spui nimănui secretul nostru !
N-o să spun. Și o să-i facem să vină.
Lasă platoul, străine !
- Nu poți lua mâncarea altuia așa ! - Regele a zis să mâncăm cât vrem.
Nu a zis să mâncăm mâncarea altuia.
E mâncarea mea.
Mănânc-o și să-ți stea în gât !
I-am zis să nu-mi ia mâncarea !
E vina lui dacă Regele îl biciuiește.
Care ți-e numele și de ce ai venit în Regatul nostru ?
Mă numesc Ali. Sunt țesător și colind Regatul.
Simt că minți ! Privește-mă în ochi !
Da m-ai mințit ! Nu ești creștinul Barsum care a răpit o sclavă ?
Așa e, Sire, sunt Barsum.
Străinul cu ochi albaștri va fi dus în afara orașului și ucis.
Iertați-mă, n-ați văzut-o cumva pe sclava mea, Zumarud ?
Copii, n-ați văzut-o pe Zumarud ?
Ea e Zumarud ?
Vino cu noi !
Nu-ți fie frică, nu-ți facem rău ! Doar te mângâiem puțin.
Întinde-te aici...
- Băiat drag... - Oprește-te, se ridică !
Firește, vrem să-i culegem dulceața !
- Pot să mă bucur și eu de ea ? - Eu o fac să se ridice !
Și cum spunea mama: "Cine învie ce era mort, acela se bucură de el".
Mama mea spune altfel:
"Vânatul e al vânătorului."
Ai dreptate, dar îl voi lua eu,
Și cum nu ajungem la o înțelegere...
... mă voi bucura de el.
N-ar trebui să mănânci orezul ăsta !
Lasă-mă în pace !
O să fii răstignit, dacă-l mănânci.
Unul a pățit-o deja.
Ține-ți gura ! Mănânc ce vreau !
Ar mânca și platoul.
Să mănânce cât vrea, e deja mort !
Oricum, nimeni nu poate împiedica voința Domnului.
Tu, cerșetorule, ai puterea să duci câteva lucruri ?
Te plătesc bine.
Vreau mere din Siria,
piersici din Amman, iasomie din Alep, lămâi din Egipt,
chitre, mirt,
mușețel, ananas, trandafiri albi,
baclava, tarte, înghețată,
... foietaj, zahăr și parfum,
ambră, mosc și ceară.
Nabur ! Budar !
Coborâți ! Totul e pregătit !
Când a crescut, fiul Regelui Solomon se făcuse atât de frumos,
încât toți cei care-l vedeau cădeau pradă farmecului său.
Multe poeme se scriau spre lauda lui,
și chiar și oamenii puri erau cuprinși de pofte nerușinate.
Cum zice poetul:
"L-am cuprins în brațe și parfumul lui m-a îmbătat."
"Ca o frunză în vânt rătăcesc beat
fiindcă i-am sorbit buzele."
Prințul coborî de pe cal
și văzu un tânăr în negru cu chip blând.
Dar obrajii îi erau ofiliți.
Avea un aer trist, ca și cum ar fi fost despărțit de cei dragi.
- Ce e asta ? - E important numai pentru mine
Lasă-mă să văd !
Slavă Domnului, care ne lasă să vedem ceea ce nu știm.
Ai început să plângi când ți-a scăpat asta. De ce ?
Povestea mea e lungă.
Și ciudate sunt firele care mă leagă de pergamentul ăsta.
Spune-mi povestea ta și a acestui desen.
Mă cheamă Aziz. Eram logodit cu vara mea Aziza.
În ziua nunții, când totul era pregătit, m-am dus să fac baie.
- Mergi cu bine, Aziz. - Mulțumesc
Miroși a flori, Aziz
Aziza, mireasa mea !
Am uitat să-l chem la nuntă pe Ali, prietenul meu ! Revin imediat !
Ce faci Aziz. Te așteaptă Aziza !
Dacă te-ai așezat pe batistă, n-ai cu ce să-ți ștergi fața !
Luna și soarele se tulbură la vederea lui,
iar bobocii de trandafir se rușinează văzându-i buclele.
Acum te întorci ? Oaspeții au venit au mâncat, au băut, dar tu n-ai venit.
Tatăl tău a hotărât să amâne nuntă pentru un an.
Ce ai pățit ?
M-am îndrăgostit de o fată frumoasă. Treceam pe sub fereastra ei
Și-a scăpat batista, eu am ridicat-o și apoi n-am mai văzut-o.
Nu ți-a spus nimic ?
Nu, a făcut așa.
Nu știu ce înseamnă. Tu știi ?
Cu degetul ți-a arătat că ești sufletul trupului ei.
Cele două degete înseamnă să vii peste două zile, să-i alini chinul.
Două zile ?
Aziz, arăți cumplit. Stai închis aici și plângi.
Nu dormi, nu mănânci..
Îmbracă-te și fii fericit, cele două zile au trecut.
Hai, îmbracă-te !
Du-te la ea și fii fericit !
Ei bine, Aziz ?
Cum de nu-ți petreci noaptea în brațele iubitei ?
Nu ți-a dat ce vroiai ?
Nu râdeam de tine. Ce s-a întâmplat ?
Am așteptat, dar nici n-am văzut-o !
Liniștește-te, o să primești ce vrei. Cred că te-a pus la încercare.
Mâine seară stai din nou sub fereastră.
Chinul ți se va sfârși. Acum mănâncă ceva, altfel vei muri.
O iubesc ca un nebun ! Nu pot să mănânc, să dorm !
Știu asta. Astea sunt semnele dragostei.
- Ce s-a întâmplat în seara asta ? - Să-ți spun ce-a făcut.
Ce-a vrut să spună ?
Te așteaptă după apus.
Vă veți întâlni după ce se face întuneric...
Trebuie să te duci în grădină. Poartă vă fi deschisă.
Acolo o să găsești un cort în care lămpile sunt aprinse.
Curând, va veni și ea. A jurat că va fi acolo.
Soarele n-a apus încă. Odihnește-te. Nu ai mâncat de opt zile !
Cum a fost, bine ?
Am făcut tot ce mi-ai spus. Când m-am trezit am găsit asta.
Banii sunt ochiul ei drept și de obicei, se jură pe ochiul drept.
Pumnalul înseamnă că te va omorî
dacă o dezamăgești din nou. Și vrea să vii deseară.
Pot să plec chiar acum ?
Nu, așteaptă până deseară să te întorci în grădină.
Dar să nu faci aceiași greșeală. Dormi înainte, și mănâncă puțin.
Sper să mor.
Trezește-te, Aziz, și mănâncă !
Nu mi-e foame !
Trebuie să mănânci.
Ai grijă să nu adormi din nou, fiindcă te va omorî.
Te simți mai bine, nu ?
Îți dau un sfat. Când pleci, după ce... Spune-i versurile astea:
"Așa cum ea e soarele pentru mine, iubirea mea îi va fi lună."
Nu trebuie să ating nimic !
Iubitul meu, te-am așteptat toată noaptea !
I-ai recitat versurile ??
Am uitat de tot de ele. Mi-a dat pergamentul ăsta minunat.
Mi-l dai mie ?
Desigur, dacă-l vrei..
Nu uita, mâine, înainte să pleci, recită-i versurile !
N-o să uit. Mi-e atât de somn... Sunt obosit.
- La revedere. - Ascultă...
"Așa cum ea e soare pentru mine, iubirea mea îi va fi lună."
Eu îți spun: "Cea care iubește trebuie să-și ascundă taina tot restul vieții."
- Unde e Aziza ? - E pe terasă. Singură și plânge.
Cum ai putut s-o părăsești așa. Nici nu te-ai gândit la suferința ei !
I-ai recitat versurile ?
Mi-a răspuns: "Cea care iubește trebuie să-și ascundă taina tot restul vieții".
"A încercat, dar nu poate, fiindcă teama îi e stăpânită de o dragoste imposibilă."
Mâine, recită-i asta cum ți-am spus. Trebuie !
"A încercat, dar nu poate, fiindcă inima îi e stăpânită de o dragoste imposibilă."
"Dacă nu poate, e ca și cum ar fi moartă."
I-ai recitat versurile mele ?
Da, și mi-a răspuns: "Dacă nu poate, e ca și cum ar fi moartă".
"Am auzit și ne supunem. Păcat că trebuie să murim."
Ascultă:
"Am auzit și ne supunem. Păcat că trebuie să murim."
Fata care ți-a spus versurile a murit în dimineața asta.
Dacă aș fi știut de ea, nu te-aș fi lăsat lângă mine.
Fata e vara mea !
Știa că noi doi ne iubim ?
Atunci, Domnul să te ierte pentru ce ai făcut.
Du-te s-o vezi !
Cât se mai roagă ?
Până la noapte. Ar trebui s-o faci și tu. Ai moartea ei pe conștiință.
Cum i-ai frânt inima. Nu mi-a spus nimic, așa că vreau să-mi spui tu.
N-am făcut nimic.
Înainte să moară, mi-a spus niște versuri pentru cealaltă fată.
"Credința e minunată, dar nu mai mult ca necredința."
O să i le spun.
Mi-a mai lăsat ceva pentru tine. Dar nu ți-l dau, până nu vei suferi pentru ea.
Pot să-l văd ?
Azi n-ai plâns și nu te-ai rugat. Vreau să văd asta.
Trebuie să plec. O să sufăr în sinea mea.
Iubirea mea !
Ai avut dreptate, a murit. Am îngropat-o azi-dimineață.
Sărmana fată s-a sinucis și tu ești de vină.
Înaintea să moară, i-a spus mamei ei un vers pentru tine.
"Credința e minunată, dar nu mai mult decât necredința."
Poate că versul ăsta te-a salvat. Vroiam să-ți fac rău.
Rău ? Mie ?
Înainte de a face dragoste, vreau să mergi să cerșești pentru sufletul ei.
Apoi vei căuta un cioplitor care să cioplească mormântul unei sfinte.
Voi face precum ceri.
Du-te !
Aziz, încă puțin parfum.
Așteaptă, tinere ! Citește-mi scrisoarea asta de la fiul meu !
"Dragă tată, sunt bine,
dar nu reușesc să câștig bani."
"Asta e voința Domnului. Îți trimit dragostea mea. Ali."
Mulțumesc. Vino în casa mea să bei niște vin.
Ce alegi, Aziz ? Viața sau moartea ?
Viața.
Dacă vrei să trăiești trebuie să ne căsătorim.
Dacă ne căsătorim, o să scapi de Budar nebuna.
Cine e Budar nebuna ?
Nu știi ?
Faci dragoste cu ea de ani de zile.
Până acum te-a apărat Aziza, dar unde mai găsești una ca ea ?
Și ești nevinovat ca un mielușel ! Numai femeile sunt desfrânate, nu ?
Așa e !
Și eu vreau să te salvez, dar nu sunt că vara ta. Vreau să fiu răsplătită.
Iar din casa mea nu lipsește nimic.
Și promit c-o să-ți cer să-mi faci doar ce face cocoșelul.
Cocoșel ? Și ce face ?
Vino, apropie-te !
Vreau să fii al meu. Sunt sclava ta !
Fă tot ce vrei cu mine !
A trecut aproape un an. Mi-am ținut promisiunea și tu, la fel.
Poți să te duci la mama ta, dar jură că te întorci până deseară.
Jur.
Budar ! M-ai așteptat ! De unde ai știut că o să vin azi ?
Te-am așteptat un an de zile, fără să mă mișc de aici, noapte sau zi !
Acum sunt însurat și am un fiu. Nu pot rămâne decât o noapte !
Îți mulțumesc, Aziz.
Dar pentru că ești soț și tată nu te mai vreau. Dacă nu te pot avea...
Dar pentru că eu nu te pot strânge în brațe, nu te va strânge nimeni !
Veniți !
"Credința e minunată, dar nu mai mult decât necredința !"
Vorbele acelei fete te-au salvat din nou.
Dar ți-au salvat doar viața fiindcă o să te pedepsesc !
Aduce-ți pomadă pentru rană.
Ce vrei să-mi faci ?
Nu ! Budar, fie-ți milă !
Trage !
Unde ai fost ? De unde vii ?
Ce ai făcut tot timpul ăsta ?
Aziza, cât m-ai iubit...
Aziza a vrut să-ți dau asta.
Acum pot să ți-l dau.
"Pergamentul ăsta e făcut de Prințesa Dunya."
"Nu te învinovățesc pentru nimic."
"Îi mulțumesc Domnului că m-a lăsat să mor înaintea ta. A ta Aziza"
Am întâlnit-o pe Dunya când mi-a făcut semn de la fereastra ei.
Am fost în grădina ei și m-am îndrăgostit de ea.
Dar ce pot face acum ? Sunt ca o fată !
Ce faci ? Ce te-a apucat ?
Să mergem în orașul Dunyei.
M-am îndrăgostit de ea fără s-o fi văzut.
Ajută-mă s-o găsesc și o să te răsplătesc.
Când tatăl meu îmi va vedea veșmântul pătat cu sânge, vă credea că am murit.
Uite-l pe tatăl Dunyei. Oare își caută un ginere ?
Vino, Tagy !
Bine ați venit la noi în piață ! Dar feriți-vă de omul acela.
E șeicul pieței noastre.
Îi plac bananele.
Mai mult decât smochinele.
Bună dimineața, șeicule !
Ce băieți frumoși !
Dar după un drum lung, sunteți murdari.
Înainte de toate, trebuie să faceți o baie.
Un vechi proverb spune:"Fie ca băieșul să trăiască multe zile fericite,
și să se bucure de trupurile celor care-l caută."
I-ai pe amândoi și bucură-te de frumusețea lor !
Eu nu sunt precum Prințesa Dunya care urăște bărbații
și care nici măcar nu suportă să vorbești despre căsătorie.
Tu ești grădinar, aici ?
Da, de ce ?
Ne lași să vizităm grădina ?
- A cui e grădina ? - A fiicei Regelui.
- Cea care urăște bărbații și căsătoria ? - Da, domnilor.
A visat un porumbel prins într-o plasă. Soața lui a venit să-l elibereze.
Porumbelul a zburat, dar porumbița și-a prins gâtul în plasă
și a murit.
Prințesa crede că toți bărbații sunt precum porumbelul acela.
Cu cât te plătește Prințesa Dunya ?
Cu un dinar.
Aș vrea să fac ceva pentru grădină. Mă ajuți ?
Ceva bun pentru grădină, domnule ?
- Da, ține 300 de dinari. - Poți să faci ce vrei cu grădina.
- Hai, să mergem. - Ce vrei să faci ?
- Caut doi lucrători. - O să vezi că suntem, harnici.
Vă dau trei dinari pe zi.
- Nu e bine. - Patru dinari.
Șase... nouă.
Primim numai dacă ne dai un dinar pe zi.
Sunteți frați ?
Nu de sânge, doar întru Domnul.
Frați întru Domnul ? Și cum ați ajuns cerșetori ?
Ca să-L slujim pe Domnul.
De ce ați ales să trăiți așa ??
Spuneți-mi. Poate povestea voastră mă va apropia de Dumnezeu.
Îți voi spune povestea noastră, spre gloria Domnului.
Mulțumesc... pentru ajutor. Mor de foame și de sete.
O să te răsplătesc, sunt fiu de Rege.
Îi duceam daruri Regelui Indiei, dar am fost atacați de o bandă de hoți.
Nu spune asta nimănui. Orașele noastre se dușmănesc.
Dar tu ești oaspetele meu !
Ajută-mă să-mi găsesc de lucru.
Am învățat.
Știu să scriu, să socotesc... Cunosc știința, literatură...
Toate astea nu înseamnă nimic pe aici.
Numai graiul banilor contează aici.
Tot ce ai putea face ar fi să tai lemne.
Ești om sau demon ?
Sunt om.
- Și cum ai ajuns aici ? - Prin voia sorții.
Soarta a vrut să pună capăt tristeții și durerii mele.
- Cine ești ?
Sunt fiică de Rege. Un demon m-a răpit și m-a închis aici.
Vine la fiecare zece zile și face dragoste cu mine.
Dacă am nevoie de el, e de ajuns să ating inscripția aceea.
Vreau să te scot de aici, să te scap de demon.
Nu ești a lor, ești a mea. Nu te las aici !
Dacă vine, mă voi lupta cu el !
Oprește-te ! A venit deja ! Fugi !
Te va omorî !
Știți ai cui sunt papucii ăștia ?
Nu i-am văzut niciodată.
Îl caut pe cel care a încălțat acești papuci.
Nici unul din noi nu i-am pierdut.
Croitorule, nu știi ai cui sunt papucii ăștia ?
Cineva ți-a găsit papucii !
Uită-ți iubitul ! Omoară-l și ai scăpat.
Omoar-o, și poți să pleci nevătămat.
Nu pot să omor o femeie pe care n-am văzut-o niciodată.
Între voi văd iubire.
Știu c-ați făcut dragoste măcar din priviri.
Dar nu sunt sigur că m-ați înșelat.
Nu te omor, dar nu vei scăpa nepedepsit.
Ai milă și lasă-mă.
- Lasă-mă să plec. - N-o să am milă.
Ar trebui să devii maimuță !
În numele Domnului și cu puterile lui,
te fac ceea ce ar fi trebuit să fii.
Maimuță !
Vino aici !
Căpitane !
Înainte de a ajunge în port, pune în cufăr povestea călătoriei noastre.
Cre că nu ai uitat, căpitane.
Unde te duci ?
"Lasă-te în voia sorții."
"Primește ce ți se dă. Nu fii trist sau fericit."
"Dar dacă deschizi călimara puterii,
ai grijă ca din ea să se reverse
libertate și generozitate."
Frumoase gânduri și frumos caligrafiate.
Nici unul dintre sfetnicii mei nu poate scrie asemenea adevăruri.
Căutați-l pe autorul lor, îmbrăcați-l în straie strălucitoare și aduceți-l aici.
Ibriza ! Ibriza, privește !
Tată, de ce lași un străin să mă vadă ?
E adevărat ce se spune ?
Tu ești om, nu maimuță ?
Crede-mă tată, e om nu maimuță !
Atunci eliberează-l di starea asta fiindcă am hotărât să-l numesc vizir.
Prea bine, dacă poruncești.
Cu prețul vieții mele, fii binevenit.
Biata maimuță ! Sufletul ți-e mai puternic decât natura.
Îți mulțumesc că mi-ai redat sufletul.
Fata și-a dat viața pentru mine.
S-a mistuit în flăcări. Dacă durerea mea
ar fi lovit munții iar fi năruit.
Simțeam că L-am supărat pe Domnul.
Ești hotărât să renunți la tot ce ți-am dat. De ce ?
Fiindcă eu cred că soarta ne conduce viața. Ea și nimic altceva.
Domnul să-ți dea pace, străine.
Iar ție, liniște.
Vreau să-ți cer ceva, ca unui prieten.
Spune ce vrei și așa voi face.
Dumnezeu mi-a arătat că mâine
mă vei întâlni pe insula aceea.
Mă vei găsi mort.
Învelește-mă în giulgiul ce va fi lângă mine.
Îngroapă-mă și ia turbanul și mantaua mea
- Dacă ți le cere cineva, dă-i-le. - Așa voi face.
Yunan. Fiule, ține ochii închiși ! Ascultă-mă.
Marea, Yunan, marea.
Du-te la tatăl tău și spune-i
să te lase să pleci pe mare.
Tată
Neamul nostru nu are pământuri dincolo de mare ?
Ba da... de ce ?
Vreau să văd insulele acelea.
Ești sigur că vrei să pleci pe mare ?
Tu, cel căruia îi e frică să nu se ude ?
Tu care ești leneș și încă te joci cu copiii ?
Vreau să văd lumea, tată și vreau să merg cu corabia.
Urcă pe catarg și spune ce vezi !
Văd o mulțime de pești...
și ceva ca o umbră...
uneori deschisă, alteori, neagră.
Suntem pierduți ! Vom pieri cu toții !
Cum adică ?
Suntem lângă muntele Pietrei Negre.
Acolo se află un cavaler de aramă, sub o cupolă de aramă.
Cât timp el rămâne acolo, corăbiile se zdrobesc
de stâncile din adânc.
Caută la picioarele tale, Yonan ! Vei găsi un arc de aramă cu săgeți de oțel.
Săgetează cavalerul !
Să cadă în mare și eliberezi lumea de blestemul ăsta.
Stai acolo și să nu ieși, orice s-ar întâmpla.
Când mă întorc, o deschid eu. Rămâi cu bine, fiule !
Cine ești ? Ce cauți aici ?
Pleacă ! Nu mă omorî !
N-o să mă omori !
Nu-ți fac rău. Ca fiu de Rege, am datoria sacră să-ți fiu prieten.
Azi împlinesc 15 ani. Tatălui meu i s-a prezis că voi fi ucis
în această zi de un tânăr orb, venit de pe mare.
Un om care a eliberat lumea aruncând statuia în mare.
Dar pentru asta e nevoie de o victimă nevinovată și eu o să fiu aceea.
Încrede-te în bunătatea lui Dumnezeu și fii mulțumit de zilele pe care ți le-a dat.
Mă bucur că am naufragiat și că sunt aici, să te apăr.
Oricine ar vrea să-ți facă rău va trebui să trecă de mine.
Mulțumesc ! Mă bucur că-mi ești oaspete, chiar dacă sub pământ.
Am o baie minunată aici. Vino !
Cum zice poetul: "Fericit e băieșul care atinge sânul lui Ali și spatele lui Malik."
"Baia poate părea un iad, dar în fapt e paradisul însuși."
"Pentru că acolo găsești trupuri frumoase precum soarele și luna."
Vino ! Și eu știu un poem despre baie.
"Ce bucurie te așteaptă
de intri în baie, căci lacrimi fierbinți s-au scurs acolo."
Privește acolo !
Tânărul acela de pe plajă.
Ar putea fi Yunan, fiul meu.
Da, e fiul meu, îl recunosc !
Fiule, sunt eu, tatăl tău !
Domnul să-ți dea liniște !
Tu trebuie să-mi dai mantaua ?
Da, da domnule.
Atunci, dă-mi-o !
Ce s-a întâmplat ?
Rămas bun, tată.
Fiule, unde te duci ?
Dunya, privește această casă !
Vezi ce frumoasă e ?
Cine crezi că a făcut asta ?
E minunat, Dunya
Nu înțeleg ce înseamnă. E visul pe care l-am avut.
Da, așa e ! Uite și porumbelul !
Dar e și ceva ce n-ai visat !
Porumbelul laș care a fugit
e prins de un șoim și ucis.
Uneori, visele nu sunt dascăli buni.
Fiindcă rareori se termină în noapte în care au început.
Adevărul întreg ni se dezvăluie în mai multe vise.
Vino aici, prostuțule ! Uite-te bine și să nu greșești !
Cum se numește ?
- Miere și dulceață ? - Nu.
- Smochină ? - Nu.
- Acum știu. Porumbiță. - Nu.
Atunci, cum ?
Se cheamă, iarba parfumată a câmpului.
Slavă Domnului pentru iarba parfumată a câmpului !
Acum e rândul meu. Cum se numește ?
Să nu greșești !
Iarba parfumată a câmpului ?
Ai greșit, ca de obicei.
Atunci, cum se cheamă ?
Cartoful dulce, decojit.
Privește, prostuțule !? Cum se numește ?
Să nu greșești iar !
Cartof dulce, decojit ?
Prostule ! Iar ai greșit !
Spune-mi tu.
Sălașul bunătăților.
Și asta cum se numește ?
Priviți bine, să nu greșiți !
Nu. Știe vreuna ?
Spune-ne ! Cum se cheamă ?
E simplu, știu și copii...
E măgarul care aleargă prin iarba parfumată, se desfată din cartoful dulce
și-și petrece noaptea în sălașul bunătăților.
Zumarud
Vrei să mă sfâșii ?
Hai, fă-o ! Am obosit s-o tot caut.
Am avut o sclavă care mă iubea. Era frumoasă, dar am pierdut-o.
Omoară-mă, mănâncă-mă, curmă-mi suferința !
S-a întâmplat ceva ?
Nu înțeleg.
Ce e, leule ?
Vrei să te urmez ? Bine, vin.
Nu mânca de acolo, tinere. E primejdios !
Toți care au mâncat de acolo au murit.
Lasă-l să mănânce ! O să avem ce vedea.
Nu mă opriți ! E mai bine să mor ! Așa, n-o să mă mai gândesc.
- Cum te numești ? - Nuradin.
Îmbrăcați-l, parfumați-l și duceți-l în camera mea !
Regele îl tratează cu mare respect. Poate n-o să-l omoare.
Recunosc că avea ochi frumoși, norocosul !
Nu e de mirare că Regele nostru preferă smochina, ananasului.
Tânărul acela m-a făcut și pe mine să mă simt la fel.
Mângâie-mi picioarele, tinere !
Mai cu curaj !
Mai sus !
Până la genunchi, dar acolo mă opresc.
O să faci cum îți poruncesc. Vreau să-mi fii iubit.
Și în schimb, poate te fac Emir.
Iubitul tău ?
Întinde-te pe pat !
N-am mai făcut asta. Ia-ți darurile și lasă-mă să plec !
Supune-te și întinde-te pe pat...
Dacă nu vrei să-ți pierzi capul !
Întoarce-te pe burtă.
Dă-ți jos șalvarii !
Mai repede !
Te rog să nu-mi faci rău.
Îți place poezia de dragoste
Nu te uita la mine ! Ascultă !
"Două crengi de mirt
pe obrajii unui tânăr."
"Cum se minunează soarele și luna !"
"Sunt geloase pe crengile de mirt se miră văzând minunea tânără."
Frumos.
Mai știu multe alte versuri. Nu te uita !
I-am spus unui tânăr: "Vreau să urc peste tine."
"De ce mă jignești ?", m-a întrebat.
Dar după ce i-am dat un dinar,
tânărul a zis:
"Dacă asta e voia sorții nu mă împotrivesc."
Îți mai spun niște versuri. Nu te întoarce !
Dorința mi-era mare, iar tânărul a zis: "Ia tot ce vrei !".
- Nu se ridică ? - Nu.
Nu, dacă nu mă atingi. Nu-ți fie frică, atinge-mă !
Hai, atinge !
Ești ca o femeie acolo. Simt că se ridică.
Nu mă recunoști, iubitule ? Sunt sclava ta !
Zumarud, iubita mea !
Știu și eu niște versuri:
"Ce noapte ! Dumnezeu n-a mai creat așa șoapte."
"Amar fu începutul, dar ce dulce, sfârșitul !"